Ne slušajte nikog!
Nikad!
Ne slušajte!
Ni one što vas hvale,
Ni one što vas kude,
Ni one što iza leđa šuškaju,
Ni one što „Ja ti to sve iskreno“ u oči prospu
Ni starije samo zato što su Stariji,
Ni mlađe samo zato što je Sad njihovo vreme
Ni ženu, zato što je Žena
Ni muškarca, jer oni sve bolje znaju
Ni Lajf koučeve, koji kožu s leđa deru
Ni babe, što pod prozorima se… De…
Ni knjige onih koji ni potpis ne znaju na dva pisma da prevedu
Ni stare zapise onih koji su u enciklopedijama završili
Ni doktore, estradne klovnove
Ni političare, glumce prvoklasne
Ni horoskope na zadnjim stranama recikliranih vesti
Ni sekte koje vam za stolom mrače…
Ne slušajte nikog…
Osim onog ko vam je srce usadio…
Samo ugasite sve tonove…
I slušajte…
Svoj Dah… Kako vam Duša klizi…
Svoje Srce… Koliko je već izrađeno…
Samo slušajte….
Sebe…
Svoje….
Sebe….
I povremeno ptičice i šumu…
Šta kažu?
Koliko još mogu da izdrže, dok slušate svakog drugog, osim onoga kome ton stišavate….?
Onaj ko proizvodi veliku buku, Svoje Glasove u glavi pokušava da utihne….
I… Šta kaže Glava…
Budite mi Svoji.
Autorka: Dragana Soro
Izvor detinjarije.com